Översättning: Chrille_1977
Varje år, på vissa prestigefyllda collage,
blir en elitgrupp av unga män utvalda som medlemmar till hemliga föreningar.
I motsats till studentföreningar, döljer dessa föreningar sina handlingar...
när dom formar framtidens ledare.
Det mest makthavande hemliga föreningar har alltid varit...
Taylor. Det är jag, Sam.
Nej.
Stanna! Det är okej.
Du behöver inte vara rädd.
Du kan inte vara här.
Varför är du här?
Varför, Sam? Varför?
Pappa saknar dig.
Det gör jag också.
Det är okej. Jag är ju här.
Finns det någon poäng med det här?
- En poäng? - Ja.
Vad menar du?
Allvarligt talat. Du pratar om drömmar.
Jag försöker förklara det.
Låt mig förklara en sak för dig.
Så fascinerende och relevant som det nu må vara..
att du hade några mardrömmar den senast månaden...
så har vi faktiskt ett riktigt mord att ta itu med.
Så jag skulle uppskatta om du höll dig till fakta.
Och sluta upp med att leka dom här dumma små lekarna, okej?
Jag leker ingen lek.
Jag måste inte vara här. Jag vet mina rättigheter.
Jag har en död student där nere som har dubbelt så många rättigheter som dig.
Och jag behöver lite svar nu.
Berätta på ditt sätt, då.
Varför är den drömmen så viktig?
Jag har haft den förut. Kanske ett dussin gånger de senaste 4 åren.
Jag var i min pappas hus.
Det ligger några kilometer från kampus.
Så jag bor där ibland när han är i stan.
Det var årsdagen för Sams död.
Var Sam din bror?
Han begick självmord för 4 år sen, du hittade kroppen.
Var du sistaårselev på high school?
Förstaårselev.
Om du har haft den drömmen ett dussintals gånger förr...
varför var den natten så viktig?
För att han aldrig tagit av sin huva förut.
Jag hade glömt hur hemskt det var när jag hittade honom.
Min pappa och jag hade aldrig riktigt pratat om det före det.
Pappa...
Kommer du ihåg det sista du och Sam pratade om?
Sa han något?
Jag vet att han var orolig.
Han ville att du skulle vara stolt över honom.
Jag var stolt över honom.
Han var min son.
Det sista vi pratade om var dig.
Om klockan du har på dig.
- Du önskade att han skulle vara en Skull. - Det här är opassande.
Jag ville bara att han skulle uppleva samma saker som jag har.
Och när han inte klarade sig genom uttagningen
- Tyckte han att han gjort dig besviken. - Det var hans arv.
- Om han bara hade försökt lite mer. - Han försökte, pappa.
Det är mitt arv också.
Är det inte?
Du vet vad jag menade.
Jag har aldrig älskat dig mindre, det vet du.
Jag vet det.
Det gör jag.
Men det var alltid annorlunda med oss.
Var det inte?
Förlåt om det verkade så.
Jag önskar bara att du kunde vara samma pappa för mig som var för honom.
Det vill jag.
Jag vet att du flyger tillbaka till Washinton i morgon kväll...
men jag har en simtävling på eftermiddagen...
om du är intresserad.
Kom igen! Kom igen!
Bra gjort.
Tack, hörni, tack.
Grattis.
- Jag är glad att någon brydde sig att dyka upp. - Jag skulle inte missa det.
Såvida du inte började förlora så klart.
Jag kunde ju inte bli sett med en förlorare, eller hur.
Vilken tur jag vinner då.
Jag vet att jag har tur.
Mr. Rawlings?
Roger. Jeg menar, mr. Lloyd.
Roger blir bra. Har du en stund?
Absolut.
Jag är strax tillbaka, okej?
Låt inte mig komma i vägen.
Kom igen, Taylor, han är en Skull. Dom gör sina val den här veckan.
- Du vet hur stort det här är. - Åh, ja.
Jag vet.
Roger. Jag undrar. Hur många kvinnor tänkt att välja?
Ursäkta?
Jag menar allvar. Ska Skulls välja dom bästa kanditaterna i år...
eller ska ni fortsätta med samma gamla utval av bortskämda rikemanspojkar?
Det vet jag inget om. Men vad jag förstår...
kommer den specifika organisationen inte vara ditt bekymmer.
Jag säger bara att det är 2000-talet.
Det är kanske dags att gå in i det.
Jag vill gärna vara i åtanke.
Som jag sa så har jag ingen aning om vad du pratar om.
Tja, vi kanske kan avsluta det här samtalet en annan gång.
Vänta här.
Vad det första gången du träffade Roger Lloyd?
Det var första gången jag pratade med honom.
Jag har sett honom förut. I klassrummet, på kampus.
- Och du gillade honom inte? - Jag kände honom inte.
Så du bestämde dig att konfrontera en kille du inte kände...
inför din pojkvän?
- Det var inte en konfrontation. - Men du var upprörd över att dom exkluderat dig.
Jag var upprörd över att Ethan var så desperat över att imponera på Roger.
- Så han blir vald till Skulls? - Ja.
Han trodde att jag förstört det för honom.
- Vad fan vad det där om? - Lät honom bara veta att jag är intresserad av att bli medlem.
Vad sägs om att låta mig veta först? Försöker du förstöra det här för mig?
Nej, Ethan.
Jag kanske försöker göra nåt för mig själv.
Jag kanske är trött på att bli behandlad som en andraklassmedborgare bara för at jag är kvinna...
Vad pratar du om? Skulls accepterar inte kvinnor, slutsnackat.
- Gå med i en studentförening om du vill. - Varför tänkte jag inte på det?
Du kan inte mena allvar med det här.
Jag trodde att du av alla människor skulle vilja stötta mig.
Jag stöttar dig i allt.
Men det finns inte en chans i helvetet att du blir vad av Skulls.
Så jag vet inte varför vi pratar om det här.
Inte jag heller.
Jag har en uppsats att skriva.
Vi ses.
Jeg troede, vi var blevet enige om ikke at smide med våde poser.
Måste vi leka typ "20 frågor"...
eller kan vi hoppa till delen där du säger vad som är fel?
Män, vad annars?
Jag visste det.
Det känns som en kakdegs stund.
I en skål eller direkt från behållaren?
Så, du tycker att jag ska gå med i en studentförening?
Jag tycker att det skulle vara så skoj om du gick med i min förening.
Va? Kom igen.
Jag är årets invigelseformand. Och vi kunde ha så skoj. Och jag skulle ta det lungt med dig vid invigningen.
Jag ledsen, med allt är densamma.
Studentföreningar handlar om att ha skoj under skoltiden.
Det är okej, men jag har inte tid för det.
Skulls handlar om vad man gör när man kommer härifrån.
Skulls? Du kan inte mena allvar.
- Varför säger alla det? - För att det är sant.
Och varför skulle du ens vilja det?
Jag skulle ljuga om jag sa att jag inte är avundsjuk för vad dom respresenterar.
Pengarna, makten.
- Vore det inte för dom skulle min pappa aldrig... - Inte en chans!
- Är din pappa en Skull? - Veronica, det har jag inte sagt...
du hörde inte att jag sa det.
Det är inget man pratar om.
Säger du att det fick honom vald till kongressen?
Det skadade inte.
Det handlar inte bara om det.
Det handlar om hur han ser på mig.
Han ville så mycket för min bror.
Jag menar...
Jag tänkte att om jag kunde få det att hända för mig...
om det fanns något sätt jag kunde bli en Skull...
kanske det skulle få honom att komma över Sam...
kanske han ätnligen ser mig på annat sätt än som sin omtåliga dotter.
Såvida du inte planerar att skaffa en penis, kommer du inte in.
Det är så fel att dom kan komma undan med det.
Det borde finnas en lag.
Vet du vad?
Det har du rätt i.
Hej. Kan du säga mig vartlagstiftningsmotionerna är?
- Tredje raden, andra hyllan. - Tack.
Lagstiftning på kampus.
Rättigheter på kampus.
Forbudte diskrimineringsårsager på campus
Lagstiftning på kampus - en direkt order.
Dekan Lawton.
Ursäkta jag stör.
Jag vill lägga in ett klagomål på diskriminering inom organisationer på kampus.
- Det är en allvarlig anklagelse, ms...? - Brooks. Taylor Brooks.
Är er far kongressmedlem Martin Brooks?
- Ja, sir. - Då litar jag på att du har ett giltigt klagomål?
Ja, det har jag.
Den här specifika gruppen har operaret på kampus alldeles för länge...
utan att ha varit tvungen att svara inför köndiskriminerande politik.
Dom tänker välja nya medlemmar, och jag vill gärna utmana den utväljningsprocessen.
- Och vilken grupp var det, sa du? - Skulls.
Just nu hoppas jag att det här är ett skämt.
Nej, det är det inte.
Jag har skrivit ner mina argument.
Kom till mitt kontor vid middagstid i morgon.
Ja, sir.
Tack.
16, 17... Bra fångat. Suveränt kastat.
- Får jag vara med? - Du är inte direkt klädd för det.
- Jag vet. Kan vi stanna? - Jag har precis haft en vattenpaus.
Vad sägs om en ursäktpaus?
Taylor, häromdagen med Roger... jag var en idiot. Förlåt mig.
Jag uppskattar ursäkten.
Men jag tänker inte låtsas som om det inte hände.
Jag har planerat att kräla en hel del.
Jag lämnade in ett klagomål till dekanen.
- Du gjorde vad? - Ja.
- Försöker du tvinga dom till att välja dig? - Eller andra kvalificerade kvinnor.
Jag kan inte fatta att jag gör det här.
Du glömde ursäkten rätt snabbt.
Jag vet att du har den här grejen med din pappa, men varför det här?
- Varför inte? - För att du förstör för andra.
- Du menar dig. - Ja, jag menar mig.
Roger Lloyd lovade mig en plats.
- Om du gör honom förbannad, kan jag glömma det. - Jag har ett möte med dekanen i morgon.
Jag ringer.
Jag låter dig veta hur det gick.
Det här är skitsnack.
Släpp mig.
Släpp min arm, Ethan. Jag gör inte det här för att såra dig.
Men jag backar inte ur.
Jag är ledsen.
Miss Brooks, sitt ner.
Tack.
Varför kommer vi inte till saken? Ordet är ditt.
I fjol öppnades alla studenföreningar för män på kampus...
sina dörrar för kvinnor.
Jag tycker att det är på tiden att Skulls gör densamma.
Om Skulls vore som alla andra föreningar skulle vi inte sitta här, eller hur.
Är det inte denna unikhet som gör ett medlemsskap så värdefullt?
Ja, det är det. Men...
Våran unikhet...
Så varför har vi det här mötet?
- Varför spiller vi ens din tid? - För att jag är intresserad vad du har att säga.
Din redogörelse påstår att vi överträder federal lag.
Men eftersom vi behöver bidrag från universitetet och att kunna utnyttja dess faciliteter...
vad får oss att överträda reglerna?
Faktiskt, så skulle man kunna argumentera...
att Skulls huvudkvarter ligger på kampus område.
Vilket gör att organisationen måste böja sig efter könslagstiftningen.
kammaren byggdes av Skulls och underhålls av Skulls...
helt på egna medel.
Det må vara hänt...
men som dessa dokument visar, är kammaren byggd på universitets egenom.
Marken hyrdes ut till Skulls 1793...
för 1 dollar per år.
Hyrant betalades för 250 år framåt.
Det betyder att marken tillhör skolan till år 2043.
- Fint, då köper vi marken. - Hyreskontraktet är bindande.
Det kan inte brytas, inte ens för en försäljning. Den är på skolans egendom.
Organisationer, som använder den, och aktiviteter som utförs där...
måste vara öppen för både mnän och kvinnor.
- Det här kan inte vara lagligt. - Bra upplagt, miss Brooks.
Din tid i biblioteket gav utbetalning.
Jag varnade rådet, att du kunde hitta det här.
Jag sa också, att om du gjorde det...
hade jag inget annat val än att räcka ut min hand och bifalla din önskan.
Va? Det kan du inte.
Beslutet är fattat.
Miss Brooks kommer att bli utvald.
Trots allt. Det är hennes arv.
Tack.
Ett gott råd. Njut av ögonblickets lilla seger...
för ditt liv blir nu helvetet på jorden.
Så länge jag finns här, blir du aldrig en Skull.
Det är ett intressant erbjudande.
Säger du att du hotade honom?
Det var bara ett gensvar, det betydde inget.
- Jasså? - Vad vill du att jag ska göra?
Ljuga och låtsas att Roger var min vän?
Jag säger sanningen. Jag vill också hitta en lösning på det här.
Så varför ger du oss inte något vi kan använda.
- Jag försöker. - Försök hårdare.
Vad har den här klubben med mordet att göra?
Allting.
Det var för tre veckor sedan, va?
Vad hände sen?
Jag kände mig taskig över att Ethan inte blev vald.
Jag visste att han var arg, men jag ville se om vårt förhållande var värt att reparera.
Jag visste inte att du kunde laga mat.
En tjej har andra medel.
Det ser gott ut. Du hade inte behövt göra allt det här.
Jag ville bara ge oss en chans att spendera lite tid tillsammans.
Ensamma.
Jag trodde vi höll på att förlora det här.
Jag tror att vi behöver lista ut vart vi står.
Men, jag vill inte förlora det här.
Jag är strax tillbaka.
- Mr. Lloyd. - Miss Brooks.
Din närvaro är begärd vid kammaren.
Blir det ett problem för dig?
Nej.
Taylor, vad är det som pågår?
- Hej, Roger. - Ethan.
Nå, miss Brooks?
- Ethan... - Ja, visst.
Jag ber om ursäkt, Ethan. Jag borde trots allt ha det här samtalet med dig.
Vi går nu.
- Låt mig säga hej då. - Jag sa: nu.
När man blir kallad släpper man allt.
En Skull över någon annan.
Miss Brooks, anslut dig till de andra i rummets centrum.
- Hejsan. - Tystnad!
Han rev i åt mig också. Jag heter Brian.
Mina herrar. Knäböj inför oss.
Det är dags att gå ner i kaninhålet, mina herrar. Om ni är redo.
Jag är Nathan Lloyd, avgångsklass 1975.
På broderskapet Skulls vägnar hälsar jag er välkomna.
Men innan vi kan förlita våra hemligheter med er...
måste ni först visa att ni förlitar er på oss.
Var och en av er ska dricka ur glaset framför er.
Med denna dryck kommer ni att dö, er själ bli renad...
och ni kommer att bli pånyttfödd.
Tillit, mina herrar.
Ge oss er...
och ni ska föralltid ha vår...
Res er upp och förkasta de sista kvarleverna av er tidigare liv.
Ta av er kläderna.
Res er upp!
Tveka och ni kommer aldrig att se detta ställe igen.
Okej, pojkar, ni hörde mannen.
Inte rätt tid att vara generade.
Nu eller aldrig, grabbar.
Är du okej?
Ni har alla funnits värdiga och har accepterat vår inbjudan.
Ni kommer alla från olika bakrunder.
Men ni kommer att vara jämlikar i vår order.
Det här är bara början av vad vi kallar avslöjelseprocessen.
De kommande 14 dagarna kommer ni att genomgå en rad tester för att bevisa att ni är värdiga.
Förbered er på att bli testade.
Sov gott.
Vart fan är vi?
- Är du okej? - Ja.
Jag fryser.
Vi tar på oss kapporna.
Är alla okej?
- Kolla på det här. - Vi har fått ett meddelande.
- Vi kollar. - Det är nån slags timer.
Vad står det?
Ni har nu alla blivit pånyttfödda...
Det här är ert första steg mot medlemsskapet i broderskapet.
Ert nästa steg är att hitta vägen hem.
Gör det innan tiden tar slut annars tar er resa slut här. Ni måste komma enade eller kom inte alls.
Vart fan är vi?
Vi måste hitta en väg eller en flod. Något som kan följa.
- Då går vi. - Vänta, vart är Taylor?
- Hon är inte här. - Bra, dom kanske lät kremera henne.
Hörni, genier, vi ska göra allt i enad grupp.
Det här måste vara en del av testet.
Hjälp mig att hitta henne. Ni två kollar där borta, resten ni sprider ut er.
- Taylor, vart är du? - Kom igen, Taylor.
Kom igen.
Släpp ut mig! Hjälp!
Släpp ut mig.
Släpp ut mig. Jag är här nere.
- Kan du se något? - lngenting.
Fan, vi håller på att få slut på tid.
Samla ihop alla vid utgångsplatsen, jag ska gå en sväng till.
Lunga ner dig, Taylor.
Det är bara ett test.
Lugna ner dig. Tänk.
Du kan göra det här.
Killar, jag är här nere!
Kom tillbaka.
Taylor?
Brian. Här borta.
- Är du okej? - Ja, du då?
- Vart är alla andra? - Dom väntar på oss. Ta på dig den här.
Tack.
- Nu ser vi till att komma härifrån. - Det slutar med att vi är hennes barnvakt.
Vem bryr sig, det är ju inte som om kommer att klara avslöjelseprocessen ändå.
Jag önskar att ni kunde sluta prata bakom ryggen på mig.
Inget att bry sig om. Någon som vet vad som händer nu?
Vi har 20 minuter att ta oss till kammaren, men vi vet inte vart vi är.
Jo det gör vi. Det här är East Rock Park.
Nej, vi är faktiskt på andra sidan stan. Det här är West Rock Park.
- Hur vet du det? - Andra träd.
- East Rock har en flod, och jag hör ingen. - Andra träd?
Hon är en botaniker!
Jag springer här hela tiden.
Det finns en kyrkogård 400 meter åt det hållet.
Skogen går hela vägen till stan. Den ansluter till Edgewood Park.
- Vilket tar oss tillbaka till kampus. - Ja. Då går vi.
- Ska vi lyssna på henne? - Vi går.
Kom igen skynda er.
- Kom igen, vi kommer att klara det. - Öppna dörren. Vi klarade det.
Med två minuters marginal.
Jag är glad att se att ni hittade vägen.
- Allihop. - Låt inte så besviken, Roger.
Vi valde er för att vi förväntar att ni ska klara alla prov.
Och som min son sa "Allihop".
Gör oss sällskap inomhus är ni snäll.
- Vi går in. - Kom igen.
Jag ville bara säga att jag var verkligen imponerad förut.
Tack. Du är den enda som är villig att ge mig en chans.
- Dom andra kommer att ändra sig. - Jag är inte så säker.
Du kommer att få dom att ändra sig.
Det är riktigt sjuka grejer.
Att dom begravde dig levande så där. Någon kan komma till skada.
Det är meningen. Dom vill testa din lojalitet.
- Jag är säker på att du förstår. - Förstår vad?
Att dom har kontroll över ens liv?
Är det vad du tänkte säga?
Nåt i den stilen.
Dom tvingar dig att ge dom kontroll.
Dom kräver din tillit.
Gå nu
Och under dom två veckorna har man inget val.
Dom visar också vilka belöningar som väntar.
Alla belöningar är inte lika.
Veronica!
Hej! Är du redan uppe?
Jag har inte sovit.
Hemliga Skulls aktiviteter? Detaljer.
Du vet att jag inte får prata om det.
Jag hoppas att vad dom än låter dig genomlida, inte var hälften som hemskt som vi gjorde mot våra flickor.
- Jag är säker på att det var hemskt. - Du har inte en aning.
Jag sätter på lite kaffe.
Glöm inte att du ska träffa din pappa för frukost nu på morgonen.
Åh, nej.
Godmorgon, pappa.
Du är sen.
Förlåt. Vi var ute hela natten.
Ska det vara en ursäkt?
Jag trodde att du skulle förstå. Du vet hur svårt det här är.
När vi pratade förra veckan...
Det var före att ordernledaren började ringa mig mitt i natten.
Oroa dig inte pappa. Jag förväntar inte att du ska försvara mig.
Jag förväntar mig inget ifrån dig.
Få inte mig att framstå som den onda i dramat. Jag beundrar ditt initiativ.
Men det här är inte den lokala klubben vi pratar om.
Våra regler har alltid överstått dom ute i världen.
och det är...
Väldigt maktfulla män vill inte se dom reglerna utmanade eller ändrade.
- Du lärde mig att aldrig backa ur. - Lyssna här, unga dam...
du ska vara glad att Nathan Lloyd är huvudråd...
det var han som sa åt dekanen att välja dig, men bara som en tjänst åt mig.
Jag bryr mig faktiskt inte vem som tog beslutet eller varför.
Det var jag som valde att göra det här.
Och jag kommer göra det med eller utan ditt stöd.
Jag antog bara att jag skulle ha det.
Jag tänker gå och få lite sömn, innan jag säger något vi båda får ångra.
Sitt ner, miss Brooks.
Du kan gå hem när jag säger åt dig.
- Jag måste få en paus. - Du måste fortsätta, du måste hjälpa mig.
Ja, kom igen, Taylor.
Hjälp oss.
Just nu har jag en unge där nere som har fått huvudet inslaget...
och gärna vill veta hur det hände, så du kanske kan komma till den delen?
Du måste förstå hur det var.
- Det är väl det ni vill, är det inte? - Självklart.
Det låter som om du hade stor press på dig.
Nyss ha gått igenom invigningen, ditt förhållande skakade...
din pappa stöttade dig inte, så det måste ha varit svårt.
Han hanterade det.
- Det har varit ett par galna veckor, va? - Det är ett sätt att se på det.
Kan knappast hålla mig vaken på lektionerna.
Jag har slutat försöka. I morse slocknade jag under latinamerikansk fiktion.
- Har du mr. Cooper? - Mr. Spännande.
- Jag tror, han tog det personligt. - Du fick åtminstone lite vila.
- Vad sägs om en kopp kaffe? - Bara om det är en stor kopp.
På ett sätt är jag som dig. Jag var inte menad att bli vald av Skulls.
Vad menar du?
Kalla det en iögonfallande brist på anlag. Åtminstone enligt Skulls standard.
En medelklassfamilj, uppfostrad av min mamma, fråga inte om min pappa för jag vet inte.
- Jag är ledsen. - Nej, min mamma var fantastisk.
Jag skäms inte för vart jag kommer ifrån.
Det är bara lite annorlunda än Skulls.
Nathan Lloyd hjälpe mig liksom.
- Allvarligt talat? - Min mamma jobbar för honom.
Jag var lärling hos honom förra sommaren.
Du måste ha imponerat på honom.
Jag vet inte. Jag tror inte att han och Roger har det bästa förhållandet.
Jag har aldrig haft en fadersfigur som tagit hand om mig.
Det var rätt häftigt.
Du då? Efter allt du gått igenom, är det fortfarande värt det?
Jag vet inte än.
Jag började med det här för att bevisa något för min pappa.
Jag antar att vi alla söker efter den där bekräftelsen. Men nu...
Nu tror jag att jag försöker bevisa det för mig själv.
Jag vet vad du menar.
Hur är det med Ethan?
Ni två är väl tillsammans, eller hur?
Jag vet inte. Han är rätt arg, och jag förstår honom.
- Tråkigt. - När det här är över får vi se vad som händer.
Just nu är jag mer bekymrad för ikväll.
Det borde bli ett äventyr, oavsett vad det är.
Ni har alla kommit lång väg de senaste två veckorna.
Här är det mina herrar.
Den sista prövningen.
KRIG
En nyckel till kammaren har tappats bort, svald av den stora blå ormen och gömd i dess mage.
Leta efter tecknet som visar dens rygg och ni kommer att finna nyckeln.
men det kräver er alla till att lyfta den.
- Vad betyder det? - En gåta.
- Det är faktiskt rätt lätt. - Upplys oss gärna.
Kampus roddklubb
Bingo.
Floden är den blå ormen.
- Bojen avslöjar floden. - Och nyckeln är i dess mage.
Så den är under vattnet?
Kom, vi kollar.
Kom.
- Sex handtag. - Så måste nån in efter nyckeln.
- Jag gör det om du drar ur mig. - Avgjort. Nu hämtar vi grabbarna.
Är vi här allihop?
- Fick vi nyckeln? Vi behöver nyckeln. - Vart är Taylor?
- Jag måste ner igen. - Kom vi går ner igen.
Hon tog den! Hon har nyckeln!
Gratulerar mina herrar.
Till dig med miss Brooks.
Det är slutet på avslöjningsprocessen.
Ni kommer nu få era egna nycklar till denna gravkammare.
Ni kommer också mottaga en regelbok.
Studera den. Det är nyckeln till ett framgångsrikt och lönsamt liv inom vår order.
- Vi lever efter reglerna. - Vi dör efter reglerna.
Förlita er inte på någon annan än medlemmar av denna order med dessa hemligheter.
Berätta inte för någon vad ni hör eller ser inom dessa väggar.
Ingen utomstående skall någonsin känna till orderns arbete...
eller sammansättningen av dess medlemmar.
Kom alltid ihåg...
..en Skull över någon annan.
Om ni nu sträcker fram eran vänstra handled...
så är det en sista eldprov.
Den smärta ni nu kommer att känna är tillfällig...
medan märket varar för evigt.
Och ni ska bära det, som varje Skull innan er...
och som varje Skull att komma.
Var tyst medans ni utstår.
- Pappa. - Får jag komma in?
- Är det någon fel? - Nej.
Jag är här för att leverera den här och...
jag ville se hur det var med dig.
Det är fortfarande ömt, men jag klarar mig.
Taylor, när du berättade vad du gjorde, missförstod jag dig.
Nathan Lloyd sa att du klarade avslöjningsprocessen beundransvärt.
Och du är förvånad?
Jag vet, jag borde inte vara det.
Jag vet inte när eller varför jag tog avstånd från dig.
Det var inte min mening.
- Sams död var bara... - Jag vet...
Det var saker jag... inte vill erkänna.
Jag pressade honom...
till att göra någon han inte ville göra.
Att vara något han inte var.
När jag fick reda på vad du höll på att göra kom allting tillbaka.
Det fick mig att se saker jag inte ville se.
Jag har varit så orättvis mot dig.
Jag vill ordna det.
Börja på nytt.
Det vill jag också.
För den delen, om...
Om någons dotter ska vara den första kvinnan i Skulls...
är det bäst att det är min.
Den här är till dig.
Vi ses i kväll.
I kväll? Vad händer ikväll?
Jag antar att du måste dyka upp för att få reda på det.
Klockan 17 - kammaren Packa en övernattningsväska.
Var det i går?
Ja.
Så varför berättar du inte bara vad som hände?
Vad fan handlar det här om?
Jag tror jag borde med min pappa.
Ursäkta?
Från och med nu blir det förvirrande.
- Jag behöver bara träffa honom. - Taylor, vi måste få veta vad som hände.
- Du kan berätta för oss. - Men det kan jag inte.
- Inte exakt.. - Jo det kan du. Du vill inte.
Antingen dödade du den här grabben, eller så vet du vem som gjorde det.
Det är inte sant
- Det är inte sant - Så vad är sant?
- Det vet jga inte. - Det tror jag att du gör.
Vi kan inte hjälpa dig om du inte säger vad som pågår.
För helvete. Jag är trött på det här kringdansandet, ms Brooks.
Vi vet att han inte dog i gränden utan blev placerad där för att likna ett rån.
- Du var tillsammans med honom igår kväll, var du inte? - Nej!
Packa ihop nu.
- Vad pratar du om? - Dom här herrarna representerar ms Brooks.
- Och eftersom ni inte har belägg för att hålla kvar henne... - Inget belägg?
Det stämmer, kriminalassistent.
Tack för ditt samarbete ms Brooks, du är fri att gå.
Vem ringde till advokaterna?
Spelar det någon roll?
Fan också.
Polis
Usäkta att det tog så lång tid. Jag litar på att du inte avslöjade för mycket.
- Om Skulls, menar du? - Ja.
- Oroa dig inte. - Kom, jag skjutsar dig.
Nej, tack.
Din pappa är visst rätt upprörd.
Det är förståeligt, är det inte?
Pappa?
Hjärtat.
Pappa, du måste tro att jag inte hade något med det att göra.
Självklart gör jag det.
Men vad var det som hände?
Jag är inte säker.
Efter att du lämnat inbjudan...
togs vi alla tilll Nathan Lloyds egendom.
- Nu snackar vi! - Nu är vi här.
Det här stället är fantastiskt.
Mina herrar, om ni går in så tar personalen hand om er.
Miss Brooks, vi har ett annat rum åt er. Följ med mig.
Jag hoppas inte att du har något emot att bo här själv.
- Det här är inte nödvändigt. - Det är det faktiskt.
Jag tänkte att eftersom du de senaste 2 veckorna har bevisat att du kan konkurrera med mansvärlden...
är det minsta vi kan göra att visa att vi fortfarande vet hur en dam ska behandlas.
Pojkarna delar rum i huvudbyggnaden och vi ville bara erbjuda dig lite privatliv.
Tack.
- Jag har lite arbeta att ta hand om. - Budet till regeringen?
- Kan jag hjälpa till med något? - Nej, tack, jag har satt någon på det.
Men du skulle kunna se till att cateringfirman fick sin check den här gången. Det skulle jag uppskatta.
- Naturligvis. - Vi ses senere.
Mottagningen börjar om en timme. Vi ses då.
Mottagning - kl. 19 Formell klädsel.
Formell?
- Ethan. - Jag är här borta.
- Vad gör du här? - Jag fick ditt meddelande.
- Vad pratar du om? - Ditt email.
- Du sa åt mig att möta dig här. - Taylor, är du här ute?
Det finns ett gästhus där borta. Vänta på mig där. Jag kommer så fort jag kan.
- Vad gör du här ute? - Tar lite frisk luft.
- Är det ett problem? - Min far vill träffa dig inomhus.
Jag är här.
Vad är det som pågår?
Berätta du. Jag kan inte fatta att du kommer hit på det här sättet.
Hallå, det var du som bad mig, om du minns?
Vad är det här? Nåt idiotiskt Skulls skämt?
- Bjuda in Ethan och påminna honom? - Nej.
Jag skickade aldrig...
Vad är det?
Jag vet inte. Jag mår inte bra.
- Har du druckit för mycket? - Nej.
Kom. Du behöver lägga dig ner.
Det är inte roligt, vart är du?
Vem letar du efter?
Vad är det som pågår, Taylor?
Är det nån annan här?
Nej.
Ja, det är Ethan, han var här i går kväll.
Jag kan inte fatta att du tog hit honom. Det här är en privat tillställning, det är heligt.
- Jag bjöd inte hit honom. Han dök bara upp. - Du bad honom antagligen inte att gå heller.
Vart är han?
Jag vet inte riktigt.
- Det var blod. - Va? Vart?
I gästhuset, på dörren.
Är du okej?
Jag vet inte vad som hände. Jag kan inte minnas nånting från igår.
- Mitt huvud bultar, och jag vet bara itne. - Åh, gud.
Vad är det?
- Rör honom inte. - Åh, gud!
Vi måste ringa 112, vi måste göra nåt.
- Det är för sent. - Ta henne till huset.
Rawlings-killen måste ha varit för närgången.
Taylor måste ha försvarat sig själv.
Är det så.
Var det självförsvar?
Nej, det var inte självförsvar. Jag gjorde inte det här.
Det är det enda som verkar vettigt.
För om det var självförsvar kan vi gå till polisen.
Naturligvis.
Men å andra sidan blir det svårt att bevisa.
Martin, du är kandidat till senaten...
pressen kommer att kasta sig över det här...
innan Tayler ens kunnat bygga upp ett försvar.
Hur kan vi få det att försvinna?
Det är för det här som vi tillhör ordern.
Jag kan se till att det tas om hand om, om det är vad du vill.
Ja. Det är vad jag vill.
Jag gjorde det inte. Kan du inte förstå det?
Vi måste hitta vem som gjorde det.
Du kommer ens inte ihåg.
Vi måste beskydda dig.
- Vi måste beskydda oss själva.. - Kör hem henne.
Jag tar hand om det.
Vi söker Taylor Brooks.
Efter att du körde hem mig i morse...
tog det inte lång stund innan polisen dök upp.
Jag ville berätta allt för dom.
Jag började, men när jag skulle berätta om gårdagen, kunde jag inte.
Sen kom advokaterna.
Och Roger Lloyd.
Vad är det?
- Nathan ringde. - När?
För 20 minuter sen, strax innan du kom hem.
Det andra nyhetsrepotaget, om när dom fann hans kropp i gränden.
Är du säker på att polisen inte kan koppla ihop det med henne?
- Det finns inget att oroa sig över. - Hon säger att hon inte gjorde det, Nathan.
- Finns det inte något sätt vi kan... - Tänk igenom det, Martin.
Det fanns inget tecken på inbrott. Du såg hur bakfull hon var i morse...
och hon kan inte komma ihåg vad som hände.
- Och blodet. - Jag vet det.
- Jag vet. - Jag ska sträcka ut fötterna för er här, Martin.
Men jag vill ha något i gengäld.
Vad?
Mitt företag har lämnat in ett förseglat bud till kongressen...
som överväges av millitär inköpskommitté som du ansvar för.
- Vi har gått igenom det här. - Du vet att jag vill...
Jag förtjänar att vara...
ensam leverantör av mobil- och trådlös teknologi till militären.
Hur kan du utnyttja den här situationen?
Det är det minsta du är skyldig mig, kongressmannen.
En Skull över alla andra. Det glömde du då jag lämnade in budet.
Vi kan inte blind stötta varandra och ignorera konsekvenserna.
Är inte det vad jag gjort?
På ena eller andra sättet är din dotter ansvarig för den här soppan.
Och jag har ordnat det åt dig.
Kan jag räkna med ditt stöd när jag behöver det?
Du får mitt stöd.
- Hur mycket är kontraktet värt? - Miljarder.
Miljiarder.
Pappa, kan du inte se att allt det här är upplagt?
Dom vill att du ska tro att jag är skyldig så att du samarbetar.
- Vi måste anmäla dom till polisen. - Och säga vad?
Kan du inte förstå? Oavsett om du gjorde det eller inte spelar ingen roll.
Dom kan få det att se ut som om du gjorde det. Och det skulle förstöra båda våras liv.
Vad ska vi göra? Låta dom komma undan med det?
Jag vet inte, Taylor.
Jag vet inte.
Gå tillbaka till skolan och din simning.
Vi fortsätter med våra rutiner och lägger det bakom oss.
Jag ska flyga ut ikväll. Det är en röstning i Washington.
Låt Skulls hantera det.
Det är den enda utvägen.
Upp allihop!
Richardson, gå och pissa i en kopp.
- Jean McCauley. - Vad är det som pågår?
Det är den tiden på månaden. Prover till NCAA.
Smärta är tillfällig Ära är förevig
Hej, Taylor.
Kom in på mitt kontor när du är färdig.
Kom in och sitt ner.
- Vad är det som pågår? - Det här är dr. Franks från NCAA.
- Hon ansvarar för drogtestningen. - Ja, vi har träffats.
Vi vet att du genomgår en personlig tragedi.
Jag var överraskad över att se dig idag.
Ibland är simning det bästa sättet för mig att hantera stress på.
Har du tagit något? Xanax, valium, något lugnande du inte upplyst om?
Kanske för att hjälpa dig sova?
Nej, jag har inte tagit något.
Jag ljuger inte. Varför skulle jag?
Saken är den att vi tror på dig.
Ibland, med kvinnliga atleter, hittar vi något som oroar oss.
Du har spår av benzodiazepin i ditt system.
Om det inte är från medicinering...
kan detta drogsymptom vara ett tecken på rohypnol.
Det är en våldtäcktsdrog, Taylor.
Jag uppskattar omtanken, men inget sånt har hänt.
Är det inte nån gång under de senaste dagarna som du har druckit...
vaknat disorienterad och inte kunnat minnas föregående kväll?
Nej.
- Behöver du ta lite ledigt? - Ja.
Ett par dagar kanske.
Taylor, du måste prata för att skydda dig själv. Du behöver inte vara ett offer.
Tack.
Vi är samlade här idag för att sörja bortgången...
och hylla livet av Ethan Rawlings.
Jag är säker på att många av er...
Det var en underbar gudstjänst, var det inte?
Om det är något du behöver så finns vi här för dig.
Jag vill bli lämnad ifred.
- Gör oss inte till din fiende. - Är det ett hot. Roger?
Det är ett starkt förslag.
Låt mig föreslå dig något. Håll dig för fan borta från mig.
Om du vill ta reda på vad vi verkligen kan göra, fortsätt att pressa.
Vill du ha ett hot så varsågod...
vi har klänningen och mordvapnet.
Just det. Glasskulpturen från gästhuset...
och gissa vad Taylor, den är full av dina fingeravtryck.
Så såvida du inte vill att polisen hittar den, är det bäst du stiger tillbaka in i leden igen.
Antingen är du med oss eller emot oss. Det finns inget mellanting.
Är allt i sin ordning?
Allt är bra.
Jag tänkte att du kanske behövde skjuts hem.
Tack.
Du ska veta att jag uppskattar det.
- Efter allt som hänt. - Du behöver inte säga nåt. Jag är glad över att vara här.
Det är du.
Åh, gud.
Dom har övervakat mig hela tiden.
Dom har snärjt mig.
Det här är bilder från löpningen med Ethan, det var innan vi blev utvalda.
Dom visste att han var på festen. Hur kunde dom veta?
Dom har förmodligen bilder av oss allesammans.
Hur kan du ursäkta dom?
Dom drogade mig, Brian. Ethan är död och dom hotar att ge mig skulden...
såvida inte min pappa ger dom vad dom vill ha.
- Bilderna är bara för att jag ska fatta vinken. - Jag ursäktar dom inte...
- men om du utmanar dom... - Jag kan bara inte låtsas som inget.
Det är bättre än att spendera resten av livet i fängelse.
Jag ser ingen skillnad.
Du där. Stanna.
- Vem var det? - Jag vet inte...
men jag är rätt säker på vem som skickat honom.
Otroligt att Nathan Lloyd är involverad i det här.
- Taylor, vem är det här? - Åh, nej.
Kom.
Veronica.
- Är du okej? - Jag är okej. Hur så?
Det är något vi måste prata om.
Jag tar kannan.
Stackar Ethan. Jag kan inte fatta det.
Från och med i morgon borde du bo hos någon annan för en tid.
Bara för att vara på den säkra sidan.
Jag ser ingen på framsidan.
Tror du att jag kan vara i fara?
Jag tror att alla omkring mig är i fara.
Vad ska du göra?
Jag behöver hitta bevis på att Roger och hans pappa står bakom det här.
Jag vet inte vart jag ska börja.
- Emailet då? - Vad är det med det?
- Ethan sa att han fick ett email, gjorde han inte? - Jo.
- Jag skickat inte nåt. - Någon gjorde det.
Den som nu tog dom här bilderna visste att han skulle vara på festen.
Dom måste gjort intrång i din stundentmail för att få det se autentiskt ut.
- Jag vet inte riktigt hur det hjälper? - Om dom använde din mail...
måste du kunna få tillgång till meddelandena från universitets server.
Det är värt ett försök.
Biblioteksterminalen är anslutet till kampus server.
Tur för dig. Inte tur för mig.
Jag brukade gå ut med en kille som jobbade på dataavdelningen.
Hur som helst. Det är bra för en middag då och då och för universitetets server lösenord.
Okej. Alla email sända från dig oavsett vilken dator de blev skickade från.
Där. Samma dag som festen, adresserat till Ethan.
Kära Ethan. Förlåt mig för de sista två veckorna. Vi behöver prata.
Jag klarar inte pressen från Skulls längre.
Snälla möt mig ikväll på Lloyds egendom.
Vänta på mig på verandan och akta så att ingen ser dig.
Så Ethan trodde verkligen att det ifrån dig.
- Vem skickade det? - Vi vet inte vem, men vi har datorns adress.
Vad menar du?
Varje dator har en unik adress som bifogas alla utgående email.
Hitta datorn som matchar detta nummer så hittar vi avsändaren.
Jag skriver ner det åt dig.
- Du är ett geni, Vi. - Tänk dig det, en studentföreningstjej med hjärna.
Men jag vet inte hur du kan hitta den där datorn.
Vi får vänta till i morgon, men har har en idé om vart vi ska börja leta.
Först måste vi förhindra att Lloyd får vad han vill ha.
Email-detajler.
Öppnar dörren till din framtid
Röstningen är om en timme. Jag har utnyttjat alla mina kontakter...
för att se till att Lloyds företag får kontraktet.
Pappa, om vi inte stoppar dom nu kommer ingen av oss någonsin vara fri.
Jag bryr mig inte om mig själv längre jag bryr mig bara om dig och din framtid.
Oroa dig inte om det. Jag kommer att finna sanningen.
Om det här inte hade hänt, hade du gett Lloyd kontraktet?
- Nej, det hade jag inte. - Varför inte?
Förra månaden förlorade vi ett flygplan.
Det var utrustad med kommunikationsutrustning från Lloyds firma.
Det fanns inga bevis, men det spekulerades att hans komponerter konflikterade med styrsystemet...
som orsakade att planet krashade.
Pappa, om du ger honom det här nu, vad kommer han att be om nästa gång?
Ge bara den rätta rösten. Jag tar hand om konsekvenserna.
För att vara på den säkra sidan sover vi i huset i natt.
Vi pratas vid senare.
- Passersedel mina herrar. - Varsågod.
Det verkar som om Martin Brooks och hans dotter har utmanat oss.
Liten förändring i planen.
Det är dags att ge polisen vad dom letar efter.
- Vakna. - Vad är det som pågår?
- Polisen är här. - Skit också.
Det är nåt som hänt.
- Vad vill du göra? - Tar dom mig nu får jag aldrig tag på sanningen.
Veronica, uppehåll dom så länge du kan.
- Öppna dörren nu. - Vem är det?
- Polisen, öppna dörren. - Ett ögonblick, jag är inte påklädd.
Hej, kan jag hjälpa dig?
- Vart är Taylor Brooks? - Jag har inte sett henne sedan igår kväll.
- Och du är? - Jag är Veronica Bell.
Jag är hennes rumskompis.
Bor du i hennes pappas hus utan henne?
Han är inte i stan, så jag hjälper till med lite av varje.
Det verkar som om vi just missade henne.
Men vårat telefonsamtal var riktigt.
Nån aning om varför din rumskompis gömmer den här i sin garderob, miss Bell?
Sakta ner.
Du flydde nyss från polisen. Du är en flykting nu.
Jag vet.
Förlåt för att jag dragit in dig i det här.
Om du vill gå så förstår jag det.
Jag är för inblandat för att gå min väg nu.
Tack.
Nu går vi och hittar den där datorn.
Akta.
- Chefen är på väg tillbaka. - Uppfattat.
Kom igen.
Vi måste distrahera henne.
Hallå, hos Lloyd.
Okej, jag har datorn nu.
Jag låter inget hända med den. Kom bara hit så fort du kan.
- Vi måste få tag på datorn - Jag tar den.
Var försiktig.
Brian. Vad gör du?
Jag har den.
Stanna!
Stanna unga dam. Vad gör du?
Ge mig väskan.
- Är du okej? - Ja, bra. Kom igen.
- Åh, nej, det är Lloyd. - Vi gömmer oss här inne.
Vi måste tillkalla polis.
- Vi vet inte om det är den rätta datorn. - Det gör vi om en minut.
Hur som helst. Det spelar ingen roll, vi har inte tid.
Jag tycker att vi ska vänta.
Svara inte.
Brian, jag körde just fram. Vart är du?
Det var Nathan Lloyd.
Och visste du om nyckeln?
Du hjälper Lloyd.
Du tog hit mig med vilje.
Du skulle ta hit henne utan större incidenter...
och jag hittar Roger på matsalsgolvet...
och min säkerhetsvakt spottar ut sina tänder i vasken.
- Roger kom hit först, han var... - Jasså.
Det spelar ingen roll nu.
Vad ska du göra?
Döda mig?
Nej. Du ska döda dig själv.
Tragiskt nog, på samma ställe som du dödade din pojkvän.
Hur kunde du göra så här?
Du planerade det från början.
Allt handlade om att komma åt min far, eller hur?
Han glömde första regeln. "En Skull över alla andra".
Då han avslog min första bud...
kunde jag inte fatta den delikata ironi...
att hans dotter utmanade oss för en plats.
Du och din far har er själv att skylla.
Varför Ethan?
Han hade inget med det att göra.
- Han var tillgänglig. - Vem gjorde det?
Jag vill veta. Var det du, Brian? Var det ditt pris?
Dödade du Ethan för att komma med i Skulls?
När det kommer till viktiga ämen föredrar jag att inte deligera.
Brian hade inte en aning vad han höll på att kliva in i.
Åh, gud! Nej!
Hjälp mig! Brian!
Brian är en god och lojal arbetskamrat och det uppskattar jag.
Han är villig att göra det som är nödvändigt.
I motsats till din son?
Det är vad du ville säga, är det inte?
Jag ville gå med på din plan så du bad Brian att göra det?
- Jag sa att du skulle vänta i huset. - Jag har lyssnat färdigt på dig.
Förlåt, Taylor. Jag visste inte.
Men vi drar härifrån. Jag har ringt polisen, dom är på väg.
- Polisen tror vad jag säger till dom att tro. - Du har redan sagt en hel del.
Fånga.
Hon ringde 112.
Din dumma bitch.
Vet du vem jag är. Tror du inte att jag bara kan slippa undan det här?
Nej, det kan du inte.
- Vi måste härifrån. - Stanna där du är, Brian.
Vi kommer att slippa undan det här, lita på mig.
Gå, Taylor. Kom igen.
Jag tänker inte låta dig komma undan med det här, pappa.
Brian, kom tillbaka!
Stanna! Händerna på huvudet, gå emot mig.
Åh, gud!
Stanna!
- Du måste lyssna på mig. - Flytta på dig, Taylor.
Gå bakom bilen.
Lägg ifrån dig pistolen, mr. Lloyd.
Det finns inget behov för er. Jag har saken under kontroll.
Vi kan disskutera det senare. Lägg ifrån dig pistolen.
Fint. Då ringer jag helt enkelt er överordnade.
Taylor, kom tillbaka in.
Kom nu.
Lägg ifrån dig pistolen.
Hur vågar du...!
Eld upphör!
- Är du okej, miss Brooks? - Det var Lloyd hela tiden.
- Han mördade Ethan. - Jag vet. Roger ringde.
Vi var redan på väg. Han berättade.
Han är död.
- Skicka hit tekniska enheten. - Dom är på väg.
Sätt dig i bilen.
Du har besök.
Tack, för det du gjorde.
Jag förtjänar inget tack. Jag kom för att be om förlåtelse.
Jag låter er vara ifred.
Det var inte ditt fel, Roger.
Det vet jag nu.
Du gjorde det rätta till slut.
Om det inte vore för dig...
Att jag väntade hela livet på att bli en Skull bara för att behaga min far.
Jag ville inte tro att han kunde göra det, men jag antar att jag alltid visste.
Så gav han mordvapnet till polisen och...
jag hörde honom ringa till Brian om emailen...
Därför tog jag datorn. Jag visste att han skulle förstöra den.
Jag kan fortfarande inte tro det. Jag lita till fullo på honom.
- Jag antar att han får livstid i fängelse. - För vad?
Skulls?
Du ska också veta...
Jag beundrar sättet du kämpade dig in på.
Speciellt sättet du kämpade dig ur på.
Det skulle jag aldrig kunnat säga dig förut.
För upptagen med att spela rollen min far förväntade sig.
Det känner jag igen.
Finns det nån chans att vi kan bli vänner?
Är du fortfarande en Skull?
Du vill jag påstå att det börjar bra.
Hur mår du, på tal om inget?
Jag mår bra.
Vill du stanna ett tag. Jag är säker på att vi har mycket att prata om.
Ja, det vore trevligt.
Kom hit.
Hur är det med armen?